Title: The Windermere Children Year: 2020 Duration: 01:28:12 Subtitles Source: Yes
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫הם קרעו אותי ‫מזרועותיו של אבא שלי...
‫תומאס קרטשמן
‫ולקחו אותי ממנו.
‫רומולה גראי
‫את הרגע הזה ‫לא אשכח לעולמי עד.
‫הורידו אותנו מהרכבות.
‫הנערים והגברים בתור אחד
‫והנשים והילדים בתור אחר.
‫והם אמרו לנו לנוע קדימה. ‫-הייתי בת עשרה חודשים
‫כשהגעתי לטרזיינשטט.
‫בלילה יכולנו לראות ‫את הארובות זוהרות.
‫ראו את הגופות ‫מוטלות כולן על הרצפה.
‫"אני מקווה שזה לא אני מחר". ‫-היינו רעבים כל הזמן.
‫הדבר היחיד ‫שחשבנו עליו היה אוכל.
‫היינו אמורים להיות מושמדים.
‫הם אספו 10,000 ילדים, ‫לקחו אותם לחלמנו,
‫ואז המיתו אותם בגזים ‫וקברו אותם בקברי המונים.
‫במאי: מיכאל סמואלס
‫האמנתי שהמלחמה הסתיימה
‫רק כשראיתי חיילים גרמנים ‫נתפסים בידי הרוסים.
‫הם אמרו לי ‫שאנחנו נוסעים לאנגליה.
‫לא ידעתי דבר על אנגליה.
‫לא דיברתי אף מילה באנגלית.
‫הכרתי שתי מילים: בסדר... ‫-באתי ממש בלי כלום,
‫כי לא היו לי בגדים משלי, ‫לא צעצועים.
‫לא ידעתי לאן אנחנו הולכים ‫או מה נעשה.
‫"באוגוסט 1945 ‫הסכימה ממשלת בריטניה
‫"להעניק מקלט ל-1,000 ילדים ‫שניצלו ממחנות הריכוז של הנאצים.
‫"300 מהם הובאו ‫לשיכון קאלגרת ליד אגם וינדרמיר.
‫"צוות של יועצים ומתנדבים ‫הוקם בתקווה לשקם אותם".
‫- סרט זה מבוסס ‫על אנשים ואירועים אמיתיים -
‫הפקידים הבריטים ‫רשמו אותי בשם לא נכון.
‫זכר או נקבה? ‫-זכר.
‫אז על מה אתה מתלונן? ‫-זה לא השם שלי.
‫אז של מי הוא?
‫אפרים מינסבורג. ‫-הכרתי אפרים.
‫ילד טוב. ‫-אבל קוראים לי חיים אולמר.
‫אולי יהיה לך ‫יותר מזל כאפרים.
‫אלוהים יודע ‫שלא היה לך מזל כחיים.
‫"ילדי וינדרמיר"
‫זו הקבוצה אחרונה.
‫זה היה יום ארוך. ‫בואו נעזור להם להתמקם בהקדם.
‫ברוכים הבאים. ‫חם בפנים.
‫פה למטה.
‫תמשיכו ללכת, ילדים.
‫ברוכים הבאים לאנגליה.
‫רדו. זהו זה. ‫-ברוכים הבאים לווינדרמיר.
‫מכאן. ‫-מכאן.
‫תמשיכו ללכת, ילדים. ‫-ברוכים הבאים.
‫ברוכים הבאים ל...
‫בבקשה, אדוני. ‫הוא לא הצליח להתאפק.
‫הטיסה הייתה קשה ‫והאוטובוס נסע מהר מאוד.
‫נערי היקר, זה לא משהו ‫שמטלית לחה לא יכולה לפתור.
‫להתקדם, ילדים. ‫-עכשיו, בבקשה,
‫לך אחרי חבריך, בבקשה. ‫-מכאן. פנימה.
‫תמשיכו ללכת, ילדים.
‫זה לא מוצא חן בעיניי.
‫בנים לשמאל, בנות לימין. ‫תפשטו את כל הבגדים.
‫הוציאו כל דבר בעל ערך ‫מהכיסים שלכם
‫ושימו אותו במזוודות שלכם.
‫תפשטו את כל הבגדים ‫ושימו אותם בערימה.
‫צריך להיפטר מהם ‫בגלל הטיפוס.
‫אנחנו מצפים שיגיעו ‫בגדים חדשים בשבילכם מחר.
‫נשמע מוכר? ‫-הוא אמר מחר.
‫תירגע. ‫-כן. מי שנרגע מת בסוף.
‫לכו עם הקו לבדיקה רפואית.
‫מה אתה חושב? עוד סלקציה? ‫-היי, זו אנגליה.
‫היי, בפעם האחרונה שבדקתי ‫עדיין היינו יהודים.
‫אוסקר.
‫תרשה לי להציג בפניך ‫את אדית וגאורג לאוור.
‫הוחזקו כאסירים ‫עם חלק מהילדים בטרזיינשטט.
‫אדית, גאורג, ‫מי שמפקח על הפרויקט שלנו,
‫המנהל הנכבד שלנו ‫אוסקר פרידמן.
‫נסעתם כל היום. ‫אתם ודאי מותשים.
‫אנחנו שמחים ‫שאנחנו סוף סוף כאן.
‫לפני בואו לאנגליה אוסקר ‫ניהל בגרמניה מוסד לבנים בעייתיים.
‫מאז הוא נעשה מומחה ‫בנושא ילדים פליטים.
‫לכן ביקשתי ממנו ‫להוביל את הפרויקט הזה.
‫הם יהיו כאן ארבעה חודשים?
‫כן.
‫ואחר כך?
‫אנחנו עובדים קשה מאוד ‫על מה שיקרה להם אחרי וינדרמיר.
‫בואו. אתם נראים גמורים.
‫מר פרידמן.
‫אחד הנערים מסרב לצאת.
‫מסרב? -ניסיתי להסביר ‫שאין לו סיבה לפחד, אבל...
‫הוא מסרב לזוז.
‫סאלק, נכון?
‫אני יכול לשבת כאן ולומר ‫שאתה לא בסכנה, אבל...
‫למה שתאמין לי?
‫הסירוב לצאת מהאוטובוס ‫הגיוני יותר.
‫עם זאת, ‫יש שתי עובדות שאתה יודע:
‫הנאצים הובסו.
‫ואתה לא יכול לשבת כאן לנצח.
‫אף אחד לא יגרור אותך בכוח.
‫מה קרה? ‫-דיברנו ועכשיו נחכה.
‫וכמה זמן אתה...
‫קח אותו פנימה, ג'וק, טוב?
‫מכאן, סאלק.
‫בוא ניכנס.
‫בוא מכאן.
‫עכשיו נדאג ‫שיטפלו בך מהר. אחות?
‫ילד טוב.
‫שמי ג'וק לורנס. ושמך?
‫בי-7608.
‫לא.
‫הוא רוצה לדעת מה שמך, ‫איך קוראים לך.
‫ארק, ארק הרשליקוביץ.
‫ארק.
‫מהיכן אתה, בן?
‫הוא רוצה לדעת מהיכן אתה.
‫אוטוצ'נו, אושוויץ,
‫בוכנוואלד, טרזיינשטט.
‫הוא היה בארבעה מחנות?
‫שוב, קטן יותר בגופו ‫מכפי שהיינו מצפים בגילו.
‫צלקות שונות על גבו וזרועותיו. ‫צלקות מכוויות.
‫נזק לאצבעות. ‫התרפאו, לא היטב.
‫תפתח את הפה, בבקשה, בן.
‫תפתח את הפה.
‫חסרות ארבע שיניים.
‫כמה שיניים במצב ריקבון.
‫שוב, כמעט בוודאות ‫בשל תת-תזונה.
‫עוד אחד לרופא השיניים.
‫אדוני, שוב, נאלצתי לומר ‫ששמי אפרים מינסבורג.
‫המסמכים שלי ‫חייבים להיות מסודרים.
‫איך אחותי תמצא אותי ‫אם אופיע במסמכים בשם אחר?
‫בעיה? -ברגע האחרון ‫נער אחר בטיסה חזר לפולין.
‫הנער הזה תפס את מקומו, ‫אבל לא היה זמן לתקן את הרשימה.
‫שמי חיים אולמר.
‫אני חייב להיות רשום כאן בשמי.
‫נערי היקר, תירגע.
‫אנחנו נטפל בכל הדברים.
‫בינתיים,
‫ברוך הבא לאנגליה.
‫תנסה להתאזר בסבלנות ‫עד שהמצב יירגע.
‫ייצרו מטוסים ימיים ‫כאן בקאלגרת בזמן המלחמה.
‫אתם תגורו במגורי הפועלים.
‫מזכיר לי את בוכנוואלד.
‫אבל אין זרקורים.
‫אין גדר חשמלית.
‫אין משרפות.
‫סליחה, אדוני.
‫מתי נקבל מידע ‫על המשפחות שלנו?
‫הצלב האדום ישלח את המידע ‫ברגע שישיג אותו.
‫אבל מתי?
‫הלוואי שיכולתי לומר לכם. ‫בקרוב, אני מקווה.
‫אז כאן תישנו.
‫דרגשים? ‫-דרגשים?
‫לכל אחד מכם יש חדר משלו.
‫לילה טוב.
‫בהשוואה לניצולים ‫שראיתי ביומני חדשות,
‫הם נראים ‫נורמליים יותר משציפיתי.
‫לפני שלושה חודשים
‫לא היית מזהה אפילו ילד אחד.
‫מכאן, בבקשה.
‫מר פרידמן אמר בבירור ‫שבנים ובנות חייבים לישון בנפרד.
‫איך, כשהבנים והבנות האלה ‫בלתי ניתנים להפרדה?
‫אנחנו רוצים שיניחו את הכאוס ‫של חייהם בעבר ולהשיב את הסדר.
‫ואני מבינה. הם לא יבינו. ‫-אז אנחנו חייבים להסביר להם.
‫תרשי לי להציע
‫שתסבירי את זה מחר,
‫אחרי שהם ואני נישן?
‫- שוקולד הינטון -
‫את מעדיפה שאני... ‫-אני מסתדרת.
‫בבוקר תוכלו ללכת ‫לבלוק של הבנים ולהיות איתם,
‫והבנות יוכלו ללכת לבלוק הבנות ‫ולהיות עם שאר הבנות.
‫רוב הזרים מקבלים סטירה.
‫הוא כנראה מחבב אותך.
‫לא ציפיתי שקטנים כאלה ישרדו.
‫היו מקרים חריגים. ‫חבויים, חיים משיירים.
‫כמו חולדות.
‫אהיה סקרנית מאוד לראות ‫איך זה השפיע עליהם.
‫תסתובבי.
‫לכל מקום שבלה הולכת אליו, ‫גם הם הולכים.
‫בלתי ניתנים להפרדה.
‫לנרד, אתה יודע,
‫בני הזוג לאוור חושבים ‫שארבעה חודשים לא יספיקו.
‫טוב, אין ספק ‫שמחכה לך עבודה רבה.
‫אחד הבנים אמר לי,
‫אני בחיים ‫כי הייתי חזק מספיק
‫כדי לקחת לחם ממישהו ‫שהיה חלש מדי בשביל לאכול אותו.
‫המחנות לימדו אותם ‫לשרוד בכל מחיר.
‫ארבעה חודשים?
‫זה לא הרבה זמן ‫להחזיר אותם לציביליזציה.
‫להשאיר את כולם יחד במקום אחד ‫היה הרעיון שלך. השגנו את זה.
‫הלוואי שיכולתי ‫לתת לך יותר זמן.
‫גייסנו הרבה ככל שרק יכולנו.
‫סאלק.
‫בוקר טוב לכולם.
‫נפלא לראות את כולכם.
‫שמי אוסקר פרידמן.
‫יחד עם הצוות המצוין שלי,
‫אני אחראי לטיפול בכם ‫ולטיפוח שלכם
‫בארבעת החודשים הבאים.
‫אנחנו כאן
‫הודות לחמלה ‫של ממשלת בריטניה.
‫אם תרגישו כעס או עצב,
‫או שאתם לא מסוגלים ‫להתמודד עם מה שעברתם,
‫בבקשה, בואו לדבר איתי.
‫הדלת למשרדי תמיד פתוחה.
‫מתי בפעם האחרונה ‫ראית לחם כזה?
‫חוץ מאשר בחלומות שלך?
‫מתי המעונב הזה ‫יסתום את הפה וייתן לנו לאכול?
‫אנגלית, מוזיקה, ‫אמנות, היסטוריה.
‫אוסקר, אם תשאל אותי, ‫הם נראים קצת רעבים.
‫הרבי וייס יברך עכשיו ‫את ברכת המוציא.
‫"ברוך אתה, ה'..."
‫הרתה, עוד לחם. ‫-מה? -עוד לחם.
‫תראי להם ‫שהוא לא ייגמר לעולם.
‫אתה חושב ‫שכל ארוחה תיראה כך?
‫בוא נקווה שלא.
‫אז איך אתה מתכוון ‫לאלף אותם?
‫ג'וק, הם לא בעלי חיים.
‫הבא בתור. ‫תעמוד שם, בבקשה.
‫הבא בתור.
‫לעצום עיניים.
‫אז הם יעשו חיטוי ‫לאפרים או לחיים?
‫הבא בתור. ‫-שמי הוא ותמיד יהיה חיים אולמר.
‫בדיוק מה שאפרים היה אומר ‫כדי לרמות את כולם.
‫אפרים מצא בני משפחה ‫שנשארו בחיים, והוא חזר הביתה.
‫לאפרים יש מזל.
‫בסדר, הבא בתור.
‫מה קורה כאן?
‫הבא בתור.
‫על מי אתה מסתכל, פריץ?
‫תסתכל. ‫אדולף רוצה ללחוץ יד.
‫קדימה, תלחץ יד, מלק. ‫-קדימה.
‫עכשיו תמשוך ‫את הממזר הגרמני לכאן.
‫קדימה, מלק.
‫תמשוך חזק קצת יותר. ‫-מה הוא עושה?
‫מה אתה עושה? ‫-אני מנסה.
‫הוא חזק יותר ‫מכפי שהוא נראה.
‫לעזאזל. תעזוב אותי.
‫שחרר.
‫בחורים. בחורים.
‫קדימה. ‫-תעזוב אותי.
‫זה טוב. הבא בתור.
‫בואו.
‫גברת לאוור?
‫בוקר טוב.
‫אני רוצה להתנצל
‫על ההערות סרות הטעם שהשמעתי ‫על הילדים הקטנים אמש.
‫אין צורך בהתנצלות. ‫-הייתי רוצה להבין אותם יותר.
‫לשם כך, תהיתי אם אולי ‫תביאי אותם לכיתה שלי,
‫לצייר.
‫לצייר? ‫-פיתחתי טיפול
‫שבו אנחנו מזמינים ילדים לצייר
‫בלי הוראות ובלי ביקורת.
‫הם בוחרים את הצבעים ‫ואת הנושאים שהם רוצים.
‫גיליתי שהחופש הזה ‫מאפשר לתת-המודע שלהם
‫להתגלות על הנייר.
‫יהיה מרתק לדעת מה
‫המנהיגה הקטנה...
‫בלה.
‫יהיה מדהים לראות ‫ייצוג חזותי של הפסיכולוגיה שלה.
‫אני לוקחת אותם לטיול.
‫תצטרפי.
‫אחר צהריים טובים, גבירותיי. ‫מה שלומכן היום?
‫מצאתי חן בעיניהן.
‫העובדה שהן לא צורחות ובורחות ‫לא אומרת שמצאת חן בעיניהן.
‫חכו עד שאקבל בגדים. ‫הן יהיו המומות ממני.
‫מה שמך? ‫למה אתה לבוש ככה?
‫מה היא אמרה? -זה משנה? ‫היא לא תבין את התשובה שלך.
‫בוא נלך.
‫איקה, אין טעם.
‫להתראות שוב, גבירותיי.
‫אולי תלבש מכנסיים ‫בפעם הבאה.
‫מצאתי חן בעיניה. ‫זה ברור כמו האף שעל פניי.
‫האף שעל פניך ‫הוא בדיוק הסיבה
‫שבגללה היא לעולם ‫לא תאהב אותך.
‫מי שאל אותך, אפרים? ‫-תפסיק לקרוא לי ככה.
‫מה זה משנה? ‫עם השם שלך או בלעדיו,
‫הצלב האדום לא ימצא את אחותך.
‫למה אמרת את זה?
‫כולם נרצחו.
‫למה להעמיד פנים שלא?
‫יש סיכוי ‫שבני המשפחה שלי בחיים.
‫איפה?
‫אני לא יודע.
‫בסדר, אז הם כנראה נהרגו. ‫-אולי לא.
‫אולי, אבל קרוב לוודאי שכן.
‫בוא נחזור.
‫הוא ידידותי לגמרי. -זה לא ‫בגלל הכלב שלך. זה כל כלב.
‫ילדים!
‫אלה הילדים היהודים ‫שסיפרו לנו עליהם?
‫חלק מהם, כן.
‫בלה!
‫הבטיחו לנו שהשטח הזה יוחזר ‫לקהילה המקומית אחרי המלחמה.
‫למה האנשים שלהם ‫לא יכולים לקחת אותם?
‫טוב, רוב הקהילות היהודיות ‫ממוקמות בערים.
‫אז תשלחו אותם לערים. ‫-זו התוכנית.
‫אחרי שנחזיר אותם לחיים ‫בהשגחה קפדנית.
‫לא נראה הוגן שאנחנו צריכים ‫לאכלס את כל הזרים האלה.
‫גברתי,
‫את יודעת ‫מה הילדים האלה עברו?
‫המלחמה הייתה איומה לכולם,
‫לא רק לעם שלכם.
‫ילדים!
‫בלה!
‫ילדים!
‫בלה!
‫הנה אתם.
‫בלה. אתם יכולים ‫לקום עכשיו, יקיריי.
‫הוא הלך.
‫הכלב הלך.
‫היה לנו אגם כזה בבית.
‫אולי לא כזה גדול,
‫מוקף בעצי אורן מכל עבר.
‫יופי לך.
‫אני גרתי בעיר. ‫לנו היו בניינים מכל עבר.
‫הוא רק מציין משהו.
‫הוא מקלקל את האווירה. ‫-איך?
‫הוא מדבר על הבית שלו. ‫-בדיבור על הבית.
‫זה כבר לא קיים, חיים.
‫עצי האורן, הבניינים, הכול.
‫הם אינם.
‫אל תגיד לי שהוא ראה דג.
‫קדימה.
‫בגדים.
‫נעליים.
‫עיתון.
‫תמונה.
‫יהיה קל יותר ‫אם תכבו את הסיגריות.
‫מי יכול לומר את זה?
‫נעים מאוד.
‫חלון.
‫תשאל אותו איך אומרים:
‫שלום. את יפה מאוד. ‫מה שמך?
‫למה אתה מבזבז את הזמן? ‫שום אנגלייה לא תסתכל עליך.
‫אני מצטער, רבותיי.
‫אתם מעדיפים ‫לדבר על משהו אחר?
‫כן. על בנות אנגליות.
‫בנות אנגליות?
‫הוא אוהב. ‫-אוהב בנות אנגליות.
‫סאלה, בבקשה. בואי.
‫בבקשה.
‫תסתכלו ותקשיבו.
‫אחר צהריים טובים.
‫שמי רבי וייס.
‫שמי סאלה פרירמן.
‫שמי בניאק הלפגוט.
‫שמי ארק הרשליקוביץ.
‫שמי איצק אלתרמן.
‫שמי... ‫-אפרים מינסבורג.
‫שמי... שמי חיים אולמר.
‫אמא...
‫אני תוהה אם הם אי פעם ‫ישתחררו מביעותי הלילה.
‫אם ידברו עליהם זה עשוי לעזור.
‫הרעבה,
‫מכות,
‫יריות, תלייה,
‫הריגה בגז.
‫אלה היו דברים שכיחים בחייהם. ‫מה תגיד?
‫"תשכח מכל זה ותתמקד בעתיד"?
‫תחילה אקשיב.
‫משחק חביב על הסוהרים היה
‫לשים זכוכית טחונה ‫במרק שלנו
‫ולראות חלק מאיתנו ‫מדממים למוות מבפנים לאט לאט.
‫לאלה מאיתנו שזוכרים את החיים ‫קודם, הדברים האלה מזוויעים.
‫אבל הילדים האלה, הם...
‫הם גדלו בתוך הזוועה.
‫בשבילם זה היה רגיל.
‫אם תשאל אותם ‫איך הם מרגישים, ייתכן שהם
‫רק ימשכו בכתף.
‫קיבלתי רושם שרובם ‫לא רוצים לדבר על זה.
‫הם טרודים יותר בגורל ‫של קרובי משפחתם.
‫בכל יום הם שואלים ‫מתי הצלב האדום מגיע.
‫יפה מאוד.
‫מקסים.
‫קדימה, בנים. ‫קצת מאמץ.
‫הוא טוב מאוד?
‫או שהשאר גרועים מאוד מאוד.
‫אין כישורים אמיתיים.
‫אבל לפי המהירות, שיווי המשקל, ‫הכוח, ברור שהוא אתלט מטבעו.
‫מדהים, בהתחשב בנסיבות.
‫אוסקר, המאמן של ‫נבחרת וינדרמיר יצר איתי קשר
‫ושאל אם נרצה ‫לשחק נגדם ידידותי.
‫ידידותי?
‫משחק שייערך כמחווה של ידידות ‫מהקהילה המקומית כלפי הילדים.
‫הקבוצה טובה? ‫-כן, לא רעה.
‫טוב, אילו היו לך 11 כמוהו,
‫קרוב לוודאי.
‫מה שלא יהרוג אותם ‫בטח יחשל אותם.
‫אני חושב שהם צריכים לחוות
‫את מה שהם יכולים לעשות, ‫לא את מה שאינם יכולים.
‫תגידר לאיש הקשר שלך ‫תודה, אבל לא.
‫תעצרו את הכדור.
‫שלום, חומד.
‫תסתכל על אלה.
‫קדימה, מלק.
‫ראית את זה, מלק?
‫נהנים מגלידה אנגלית?
‫הנה משהו ‫שיזכיר לכם את הבית.
‫גאורג, תכניס אותם פנימה.
‫תסתכלו עליו.
‫הוא השתין על עצמו.
‫די.
‫תישארי עם הילדים.
‫הנה זה בא, מלק.
‫מה אתה רוצה?
‫אחר צהריים טובים, רבותיי.
‫ניסיתם להצדיע במועל יד?
‫אז מה? ‫-אז...
‫זו תמיד יד ימין.
‫תאמינו לי, אני גרמני.
‫אני גם יהודי.
‫אז, לא נאצי.
‫תנסו.
‫גבוה יותר.
‫עכשיו,
‫הילד שהפחדתם עד כדי כך ‫שהוא השתין על עצמו
‫איננו גרמני. ‫הוא פולני, וכך גם האחרים.
‫הם ראו את המשפחות שלהם ‫נטבחות בידי הנאצים.
‫אתם מבינים? נטבחות?
‫אתם צריכים להוריד את הידיים, ‫בנים. אתם נראים כמו טיפשים.
‫אף אחד מאיתנו לא יכול לדמיין ‫מה הם עברו בחייהם הקצרים.
‫לא אתם ולא אני.
‫אני צריך הבטחה שהילדים שלי ‫יהיו מוגנים ברחובות האלה,
‫מגבר אל גבר.
‫מה אתה אומר?
‫טוב, תודה רבה.
‫יום טוב לכם.
‫זה טוב מאוד. תודה.
‫קדימה בנות, ‫אני לא שומעת אתכן שרות.
‫מה איתכם, בחורים?
‫אזכיר לכם את הדבר הקטן ‫הנחמד שמחכה לכם.
‫כולם יחד, בחורים.
‫בוא איתי.
‫בן, הייתי מורה לספורט ‫שנים רבות.
‫ראיתי הרבה ילדים עוסקים ‫בכל מיני סוגים של ספורט.
‫לכל היותר אתה יכול לקוות ‫לשמץ של התלהבות
‫וליכולת לנעול את נעל הפלימסול ‫הנכונה על הרגל הנכונה.
‫מספר האנשים עם יכולת גופנית ‫אמיתית הוא קטן, בלשון המעטה.
‫הבנת מילה אחת ‫ממה שאמרתי?
‫פלימסול.
‫יש לך כישרון טבעי.
‫אבל כמו כל כישרון טבעי, ‫צריך לטפח אותו כדי למקסם אותו,
‫אז הנה ספר תרגילים ‫שאתה יכול להסתכל עליו,
‫אם אתה מעוניין.
‫לא.
‫בשבילך.
‫תודה, אדוני.
‫תשכח כל מושג של מסוגלות.
‫כאן לא משנה ‫אם ילד הוא אמן טוב או רע.
‫העניין היחיד שלי ‫נוגע רק למה שהם מציירים.
‫איך זה לעומת ילדים ‫שניצלו מהבליץ?
‫אף שהם הופצצו בכל יום, ‫הילדים האלה הביעו את עצמם
‫כפי שהיית מצפה מילדים ‫עם בריאות נפשית טובה,
‫צבעים חזקים, ‫שמים כחולים בהירים,
‫שמשות מאירות, ‫פרצופים מחייכים.
‫הם ציירו ימים טובים.
‫לעומתם, הילדים האלה מציירים ‫את הזיכרונות הכי כואבים שלהם
‫על איבוד המשפחה והזהות.
‫ועל אלימות קיצונית.
‫נדמה שהם כבר לא יכולים לגשת ‫לזיכרונות השמחים ולשאוב מהם.
‫המשפט "לכל אחד המגיע לו" היה... ‫-על השער של בוכנוואלד. אני יודע.
‫אני יושב כאן כל היום ומחכה
‫לדבר איתם,
‫וכאן הם צורחים מהגגות.
‫לפני שבאתי לכאן
‫הייתי נחושה בדעתי
‫להרחיק את החוויה שלהם ממני, ‫להגן על עצמי.
‫אבל איך אני יכולה ‫לנתח את הציורים האלה?
‫איך אני יכולה להתעלם ‫מהסבל בכל דף ודף?
‫שבוע אחר שבוע ‫אני רואה אותה רמה של קיצוניות.
‫כשראיתי את זה
‫העצב הכריע אותי.
‫עשיתי משהו ‫שלא עשיתי מעולם.
‫בלי מחשבה ‫הלכתי לילד וחיבקתי אותו.
‫מארי,
‫אנחנו חשים חובה להגיב ‫כאילו הם הילדים שלנו.
‫איך מה שאנחנו מרגישים ‫עוזר להם?
‫שמואל.
‫עץ.
‫ענף.
‫זלזל.
‫גשם.
‫מים.
‫נהר.
‫ציפור.
‫פרח.
‫תודה.
‫על לא דבר.
‫על מה אתה חושב?
‫רק שואל את עצמי
‫אילו ההורים שלי ואחותי ‫היו איתי בטרזיינשטט,
‫האם את ואני היינו יחד?
‫למה אתה חושב על זה?
‫אני חושב עליהם כל הזמן ‫בכל מיני דרכים.
‫נשיקה.
‫ארוחת צהריים. ‫רעבה?
‫תמיד.
‫"מר פלינובר היקר,
‫"באשר להודעה הקודמת שלנו,
‫"אנחנו מצטערים מאוד ‫להודיע לך כעת
‫"שלפי מידע נוסף שקיבלנו ‫מלשכת החיפוש הבריטית...
‫"בני המשפחה שלך נספו ‫במחנה ההשמדה חלמנו ב-1942".
‫"צר לנו מאוד להעביר לך
‫"את הבשורות המצערות האלה,
‫"ואנחנו מביעים ‫את תנחומינו הכנים
‫"על אובדנך הגדול.
‫"שלך בכנות..."
‫"שלך בנאמנות, ‫מיס ל' פולק, מחלקת האיתור".
‫מה כתוב על אחי?
‫הוא לא מוזכר כאן.
‫כי הוא בחיים. ‫-הם לא מזכירים אותו,
‫כי אין להם מידע עליו.
‫אחי בחיים.
‫לצערי הרב זה לא סביר.
‫אתה לא יודע הכול.
‫סאלק. ‫-הוא בחיים.
‫אני מצטער מאוד, ארק.
‫"יתגדל ויתקדש שמה רבא".
‫אמן. ‫-אמן.
‫"בעלמא די ברא כרעותה ‫וימליך מלכותה...
‫"בחייכון וביומיכון
‫"ובחיי דכל בית ישראל,
‫"בעגלא ובזמן קריב,
‫"ואמרו אמן". ‫-אמן.
‫"יהא שמה רבא מבורך ‫לעולם ולעולמי עולמיא.
‫"יתברך וישתבח ויתפאר
‫"ויתרומם ויתנשא ויתהדר
‫"ויתעלה ויתהלל
‫"שמה דקודשא בריך הוא
‫"לעילא מן כל ברכתא,
‫"שירתא, תושבחתא ונחמתא,
‫"דאמירן בעלמא ואמרו אמן".
‫אמן.
‫"עושה שלום במרומיו ‫הוא יעשה שלום עלינו
‫"ועל כל ישראל ואמרו אמן".
‫אמן.
‫איך אתה מרגיש?
‫מנסה לזכור את הפעם ‫האחרונה שראיתי אותם,
‫את פניהם.
‫עשיתי אותו דבר כשנודע לי ‫שבני המשפחה שלי מתו.
‫פספסנו את ארוחת הערב.
‫את חושבת רק על אוכל? ‫-לא.
‫רק שמתי לב שמאוחר.
‫זה הכול.
‫אם את רעבה, לכי לאכול.
‫אני לא רוצה ארוחת ערב, ארק.
‫אז למה הזכרת את זה?
‫רק ציינתי כמה מאוחר נהיה.
‫למה? כשזה ברור לכולם?
‫אני מצטערת.
‫למה לציין משהו בכלל?
‫מה זאת אומרת?
‫אני יודע שאיבדת ‫את בני המשפחה שלך.
‫הייתי איתך כשזה נודע לך.
‫ועכשיו אני איתך. ‫-ואם אני לא רוצה שתהיי איתי?
‫ארק, אני מבינה איך אתה מרגיש. ‫-חשבתי שאולי רק אחד מהם שרד,
‫רק סיכוי זעיר ‫שהם פספסו אחד.
‫אבל לא, הם הרגו את כולם.
‫תקשיבי, אולי תמצאי ‫מישהו אחר להיות איתו?
‫אני לא יכול לחשוב בהיגיון.
‫אני לא רוצה להיות ‫עם אף אחד אחר.
‫הרבה יקפצו עלייך.
‫כולנו יודעים ‫איך בנות הסתדרו במחנות.
‫שתהיה בריא.
‫סאלה.
‫חשבתי עוד כמה זמן ‫נצטרך להישאר כאן.
‫חשבתי שהסכמנו שנישאר ‫כל זמן שהילדים פה.
‫חוץ מזה,
‫לאן נלך?
‫למקום אחר.
‫אירופה היא בית קברות. ‫אני יכול למצוא באמריקה מעבדה
‫ולהמשיך במחקר שלי, ואת...
‫מי זה?
‫סאלק?
‫סאלק.
‫מה אתה עושה כאן?
‫מחכה.
‫למה, יקירי?
‫אני יודע שההורים שלי מתים, ‫גם אחותי.
‫אבל לא אחי.
‫תשמע, סאלק... ‫-הוא ימצא אותי.
‫אני בטוח. אני לא רוצה ‫לפספס אותו כשהוא יגיע.
‫סאלה.
‫סאלה, בסופו של דבר ‫כשכוחך ישוב אלייך לגמרי
‫ותבני לך חיים חדשים,
‫את תפגשי מישהו שיאהב אותך ‫לא פחות משאת אוהבת אותו.
‫מה זה היה? ‫-תתרכזו במשחק, בנים.
‫פעם אחת בחיים העלובים שלך ‫רק תעביר את הכדור הארור.
‫כאילו אתה יודע ‫מה לעשות איתו.
‫ואתה יודע? ‫-למרכז. כולכם.
‫קדימה.
‫למטה. שכיבות סמיכה. ‫עכשיו, בבקשה.
‫בסדר. 20.
‫תתחילו מחדש, עם בן.
‫לאט יותר. ‫-זו המהירות הרגילה שלי.
‫זו הבעיה. אתה צריך לעשות את זה ‫במהירות הרגילה שלנו.
‫נמאס לי מהחרא הזה.
‫בחזרה לקרקע, בן. ‫בקושי עשית חמש.
‫אתה כמו סוהר שהכרתי.
‫אותו קול. אותם פנים.
‫אותה... ‫-משרוקית.
‫משרוקית.
‫בחזרה לקרקע, בן.
‫מה אתה רוצה ממני, בן? ‫שאקל עליך מתוך רחמים?
‫ככה תחיו בעולם?
‫כמה זמן לדעתכם ‫הרחמים יימשכו?
‫"ילדים פליטים מסכנים". ‫-הם לא רק פליטים.
‫כן, תחסוך ממני את הדרשה, רבי. ‫אני יודע מה הם.
‫אתה חושב שבעוד שישה חודשים ‫העולם האמיתי ישים קצוץ?
‫כולם סבלו במלחמה. ‫-לא כמוהם.
‫אנשים לא ‫משווים ביניהם סבל ושכול.
‫בדיוק מה שאני צריך, ‫עוד גוי שיגיד לי מה לעשות.
‫ארק. ‫-אלוהים לא שם זין, רבי.
‫תאמין לי.
‫אולי אין צורך לצעוק. ‫-לא צעקתי.
‫בסקוטלנד כולם מדברים כך.
‫בן. -אולי רק תניח לזה. ‫-אולי אל תתערב, רבי.
‫בן.
‫פיתחתי לך תוכנית אימונים. ‫מתקדמת יותר, עכשיו כשהתחזקת.
‫אתה צריך להמשיך ‫לדחוף את עצמך, בן.
‫אני בן של משה הלפגוט,
‫שנורה כשברח מצעדת המוות.
‫שנים: 37.
‫אני אומר את זה ‫לא בשביל רחמים. בשביל אמת.
‫זה רק ביטוי.
‫אני אומר את זה לכולם.
‫אני לא רוצה ‫שתגיד את זה לי.
‫בבקשה.
‫הבנתי.
‫המלחמה הסתיימה, בריש.
‫הם צריכים להמשיך הלאה.
‫זה לא קל כל כך ‫כשכל מי שאתה אוהב טמון בעבר.
‫אפרים מינסבורג, ‫הוא ידע לשחק כדורגל.
‫חבל שהוא חזר הביתה.
‫מישהו מכם ‫שוקל לחזור הביתה?
‫אחרי השחרור
‫הלכתי הביתה לפיוטרקוב ‫עם בן דוד שלי.
‫תושבי המקום קראו לנו ‫"יהודים מטונפים",
‫ושני חיילים פולנים ‫כמעט רצחו אותנו.
‫לפחות נשארת בחיים.
‫איזה מין אור באפלה זה? ‫"לפחות נשארת בחיים"?
‫הוא הולך הביתה, ‫והשכנים גרועים יותר משהיו קודם,
‫אחרי שש שנים של נאצים. ‫ניסיתי למצוא תקווה.
‫כדאי שתנסה את זה לפעמים.
‫מדהים ששרדת ‫ברכבת מבוכנוואלד.
‫באזור שלי הם אכלו גופות ‫כדי להישאר בחיים.
‫הם לא היו מחכים עד שימותו.
‫רק להשתיק אותך. ‫קודם הלשון.
‫היית ברכבת מבוכנוואלד?
‫השבועיים הכי איומים בחיי.
‫נשבע באלוהים.
‫ביום שהתעוררתי ולא היו סוהרים,
‫לא היה אף אחד ‫שיאסור עלינו לצאת,
‫אף אחד שיירה בנו כשנצא,
‫היום הכי טוב בחיי.
‫אני כבר הייתי במצב ‫שלא היה לי אכפת.
‫גם אני הייתי ברכבת הזאת.
‫מחלקה ראשונה או שנייה?
‫שלושתכם הייתם באותה רכבת ‫ולא זיהיתם זה את זה?
‫לא בדיוק נראינו ‫כמו שאנחנו נראים עכשיו.
‫אילו הרכבת הגיעה ‫יום אחד קודם,
‫שלושתנו היינו שוכבים ‫זה על גבי זה בבור.
‫מת או חי, בכל מקרה הייתי צריך ‫לשים לך יד על הפה כדי שתשתוק.
‫כשנספר לאנשים אחרים מה קרה
‫הם לא יאמינו.
‫אבל אנחנו
‫תמיד נאמר את האמת.
‫שחייה?
‫לא.
‫יש לי רעיון טוב יותר.
‫כמה מהעיתון הזה אתה מבין?
‫הרבה יותר ‫מכמה שהבנתי לפני חודשיים.
‫למה, אחי? ‫לא צריך אנגלית בפלשתינה.
‫אני לא נוסע לפלשתינה. ‫אני נשאר כאן.
‫מי אמר שהבריטים ירשו לך?
‫האנגלית שלי תהיה טובה כל כך,
‫שהם לא ירגישו בהבדל ‫ביני ובין כל נער אנגלי.
‫בטוח שאתה תצטרך לעזוב.
‫למה אני? ‫-אתה נראה יהודי מדי.
‫אתה חושב שאתה נראה ‫פחות יהודי ממני?
‫משה נראה פחות יהודי ממך.
‫אני ניצלתי כמה פעמים,
‫כי חיילים גרמנים חשבו ‫שאני לא נראה יהודי.
‫תמיד אותו חלום על אמא שלו. ‫-שנעיר אותו?
‫זה כל מה שנשאר לו ממנה.
‫עדיין עם עצי האורן, אפרים?
‫ביצים? ‫-איזה סוג?
‫הסוג הכי טוב. גנוב טרי.
‫אני מקווה שנהניתם ‫מהביצים, רבותיי.
‫אני מקווה שנהניתם ‫גם מהאוכל האחר שנעלם,
‫ומהסכינים, המזלגות, הכפות,
‫הצלחות, הקערות, האופניים.
‫אפילו המחבת מחדר האוכל.
‫כל דבר שלא ממוסמר או נעול ‫עלול להיעלם.
‫כן?
‫אישה באה עכשיו ‫מווינדרמיר בעניין כלב.
‫איזה מין כלב? ‫-שנעלם.
‫הקהילה כאן ‫הייתה טובה מאוד אלינו.
‫גנבה ממישהו ‫לא מקובלת בשום אופן,
‫אבל לא יהיה עונש.
‫במקום זאת אכבד אתכם ‫על האומץ להכיר באחריות שלכם.
‫אתה לקחת את הכלב?
‫לך להביא אותו, בבקשה.
‫חושך שבטו שונא בנו.
‫בניגוד לשטיחים, גברתי,
‫ילדים לא משתפרים ממכות.
‫תודה. ‫-אני...
‫מצטער, גברתי.
‫תודה, יוליוס.
‫ההזמנה למשחק כדורגל ידידותי
‫בינינו ובין המקומיים ‫כדי לטפח יחסים טובים...
‫אולי זה הזמן ‫לשקול אותה שוב.
‫בסתיו מזג האוויר מתקרר.
‫מי יכול לומר את זה?
‫בסתיו מזג האוויר מתקרר.
‫קדימה, בחורים. ‫שכיבות סמיכה. 30.
‫כל הכבוד.
‫בהצלחה באמריקה.
‫תמיד ידענו שהרגע הזה יגיע, ‫אבל נעשה כל מאמץ
‫כדי שהמעבר שלכם מווינדרמיר ‫יהיה חלק ככל האפשר.
‫כולם נחושים בדעתם
‫לתת לכל ילד וילד את ההזדמנות ‫לחיות חיים מלאים ופוריים.
‫וידאנו שלכל אחד מהם ‫יהיה לאן ללכת.
‫הלוואי שיכולתי לומר ‫שאני מרגיש שהם מוכנים לעזוב.
‫גם אני מרגיש כמוך.
‫טוב, איזה הורה מאמין ‫שהוא עשה מספיק
‫כדי לאפשר לילדיו ‫לעזוב את הקן? -נכון.
‫ובכל זאת, ‫קרקעית יער מלאה
‫בגופות של גוזלים שנדחפו מהקן ‫לפני שהיו מוכנים לעוף.
‫אנחנו לא דוחפים אותם החוצה.
‫העזיבה שלהם תוכננה בקפדנות ‫והיא נתמכת בקפדנות שווה.
‫בהשוואה למועד שבו הגיעו הנה, ‫הילדים השתנו מן הקצה אל הקצה.
‫כלפי חוץ, כן, כן.
‫הם שמנים יותר, ‫בכושר טוב יותר,
‫הם מדברים אנגלית סבירה, ‫אבל כאן למעלה...
‫מי יודע? ‫-אתם חייבים להבין.
‫אילו קיבלתי את ההצעה ‫המקורית של הממשלה,
‫היינו יושבים על ארגזי חלב ‫באולם בבתנל גרין
‫ומדברים על עשרה ילדים, ‫לא 300.
‫אנחנו חייבים להשלים עם העובדה ‫שאין כסף ללא הגבלה מהקהילה
‫וגם לא אינסוף רצון טוב ‫ממשרד הפנים.
‫גם אני רוצה ‫לעשות יותר למענם.
‫לפני חצי שנה הם חיו מחתיכת לחם ‫מעופשת אחת לבאה אחריה.
‫רבים זנחו כל תקווה.
‫החמלה והכישורים שלכם ‫העמידו אותם על רגליהם.
‫בזכותכם
‫יש להם עכשיו כלים ‫להמשיך מכאן בתחושת
‫ביטחון ותקווה.
‫בכל יום
‫מערכות יחסים נרקמות לנגד עינינו. ‫-ומתפרקות.
‫כן, אבל זה טבעי.
‫הם מתחילים להתנהג ‫כמו ילדים רגילים בגילם.
‫תוך ארבעה חודשים בלבד.
‫זה הישג אדיר.
‫אני מריע לכם.
‫אני מריע לכל אחד ואחד מכם.
‫תעמדו בקצב, בחורים.
‫חימום, בנים. להתאסף.
‫להמשיך במתיחות, נערים. ‫-מר מונטיפיורי.
‫מר מונטיפיורי.
‫קיבלת חדשות ‫על המסמכים שלי?
‫נערי היקר, ‫התחלתי לגלגל את העניינים.
‫את העניינים? ‫העניינים בתנועה.
‫הגלגלים מסתובבים.
‫עם רוח טובה ‫ועבודה קשה בלתי פוסקת,
‫תקבל את המסמכים על שמך.
‫מתי?
‫את זה אני לא יכול לומר.
‫אבל אני יכול לומר...
‫בסופו של דבר.
‫ברוך הבא לאנגליה.
‫נעל.
‫שרוכים.
‫אצבעות.
‫יד.
‫אגרוף.
‫פתוח.
‫ריק.
‫לבד.
‫משפחה.
‫דשא. ירוק.
‫עצים. ירוקים.
‫אנגליה ירוקה מאוד.
‫זריקת חוץ, קאלגרת. -אני מקווה ‫שהבאת תיק עזרה ראשונה.
‫הוא במכונית אם יהיה צורך.
‫כל הכבוד, בחור.
‫אתה בסדר?
‫יופי טופי, יקירתי.
‫מאוד יופי טופי.
‫תודה. ממש יפה מצדך.
‫על לא דבר.
‫הפסקת מחצית.
‫1:1. אני חייב להודות... ‫-משחק יפה, בחורים.
‫החבר'ה שלך היו ‫חסרי רחמים, אבל יעילים.
‫אכן כך, נכון?
‫אתם משחקים יפה מאוד, בחורים. ‫בהחלט יפה מאוד.
‫כל אחד בנפרד, ‫שניכם צמד ליצני כדורגל,
‫אבל כשאתם עובדים יחד ‫אתם ממש קטלניים. תמשיכו כך.
‫זה נכון לגבי כל השאר. ‫תמשיכו בהתקלות האלה כשנחזור.
‫אני יכול להפריע? ‫-כמובן.
‫משחק נפלא, בחורים.
‫עם זאת, חברי הקבוצה האלה
‫שאתם משחקים נגדם ‫ביעילות רבה כל כך
‫הם הילדים של כל ‫האנשים הטובים שם,
‫שבלעדיהם לא הייתה מתאפשרת ‫השהות שלכם בווינדרמיר.
‫אז אולי, וזו רק הצעה...
‫מר לורנס הוא המאמן שלכם, ‫כמובן, ולא אני,
‫אבל אולי תשקלו ‫לא לשבור רגליים במחצית השנייה?
‫ברוח הידידות?
‫מה דעתך, מר לורנס?
‫כן. גם זה רעיון.
‫מצוין. כל הכבוד.
‫טוב, בחורים, יקרה אשר יקרה, ‫אני בטוח שנהיה גאים בכם.
‫הוא אמר שנפסיד במשחק?
‫לא, לא, לא. ‫אני חושב שהוא אמר
‫שלפעמים פחות חשוב לנצח רע ‫מאשר להפסיד טוב.
‫להפסיד טוב?
‫כדי להשיג משהו גדול יותר ‫מניצחון במשחק כדורגל.
‫אתה מבין?
‫לך תגיד לקבוצה שלך.
‫ראית את זה? ‫הוא פשוט מסר את הכדור.
‫מה זה היה?
‫זה קטע יהודי?
‫אני לוקח אותו.
‫סליחה.
‫אני מחפש את סאלק פלינובר.
‫סאלק?
‫הודיעו לי ‫שסאלק פלינובר גר כאן.
‫לא, זה לא ייתכן.
‫סאלק!
‫צ'יל?
‫ידעתי שתבוא.
‫לחם הוא חיים.
‫אף אחד לא מבין את זה ‫טוב יותר מכם.
‫"ברוך אתה, ה', ‫אלוהינו מלך העולם,
‫"המוציא לחם מן הארץ".
‫אמן.
‫תודה, רבי.
‫גבירותיי ורבותיי, אורח נכבד.
‫אחרי כל מה שאיבדתם,
‫אין ילדים שמגיע להם יותר מכם ‫לקבל את העולם כולו,
‫אבל כשתצאו מכאן
‫אל תצפו לשום דבר.
‫אל תחטפו את מה ‫שאתם רוצים מן העולם
‫כי אתם חושבים שזה מגיע לכם ‫בגלל הסבל שעברתם.
‫תרוויחו את מקומכם בעולם,
‫כפי שהרווחתם ‫את קשרי הידידות שיצרתם כאן.
‫בקאלגרת הקמתם ‫משפחה חדשה עם אחים ואחיות
‫שילוו אתכם עד סוף חייכם.
‫תדאגו זה לזה.
‫תתגאו באנשים שאתם
‫ובדברים שעליהם התגברתם.
‫וגם אם תתמודדו ‫עם מחשבות אפלות מאוד,
‫תהיו פתוחים לפלאים ‫שהחיים יכולים להציע.
‫במיוחד אז.
‫לכם, ילדיי היקרים.
‫לחיים.
‫הרגשתי שאני רוצה לחיות שוב.
‫כמעט הכול נפתח בפניי.
‫- ארק הרש, ‫מסדר האימפריה הבריטית -
‫התחלתי להרגיש ‫שאני בן אדם שוב.
‫זה מה שווינדרמיר עשתה לי.
‫"אחרי וינדרמיר
‫"ארק נשאר בצפון אנגליה ‫והקים משפחה ועסק.
‫"ב-2009 הוא קיבל ‫את אות מסדר האימפריה הבריטית
‫"על תרומתו ‫לחינוך בנושא השואה".
‫הזיכרונות פשוט בל יתוארו.
‫אחרי כל הקשיים ‫והרעב והמחלות,
‫דברים טובים החלו בווינדרמיר.
‫"חיים 'הארי' אולמר.
‫"שמו של חיים ‫תוקן רשמית ב-1946.
‫"שבע שנים אחר כך ‫הוא פגש שוב את אחותו".
‫זה נתן לי הרבה, ‫כי רכשתי חברים רבים.
‫זה הדבר הכי חשוב.
‫- סר בן הלפגוט -
‫כי כבר לא הייתי לבד.
‫"בן היה הקפטן של נבחרת ‫הרמת המשקולות של בריטניה
‫"באולימפיאדות של 1956 ו-1960.
‫"הוא קיבל תואר אבירות ב-2018".
‫וינדרמיר הייתה ‫הבית הראשון שלי באנגליה,
‫וזה אומר ‫שתמיד אהיה נאמן לה.
‫- שמואל "סם" לסקייר -
‫אני אזרח של מדינה. ‫אני גאה בזה.
‫מאוד. מאוד.
‫כשאני מראה את הדרכון ‫הבריטי שלי, אני יודע מי אני.
‫"סם עבר למנצ'סטר, ‫ובה גידל משפחה
‫"והקים עסק לבגדי גברים".
‫קודם כול, תמיד נהיה ‫אסירי תודה לממשלת בריטניה
‫על שנתנה לנו את ההזדמנות
‫להמשיך בחיינו.
‫- איצק "אייק" אלתרמן -
‫נתנה לנו את ההזדמנות
‫לעבוד כאן.
‫"אייק הצטרף לסם במנצ'סטר, ‫ושם הקים חברה לתכשיטים
‫"שהעסיקה עובדים רבים".
‫אנחנו יכולים לדבר בינינו על העבר, ‫לדבר על החוויות שלנו
‫יותר מאשר עם כל אחד אחר.
‫אם כי תמיד יש בינינו ‫גם קצת ויכוחים.
‫אני אדם מאושר.
‫וגם...
‫אני משתדל לעזור ‫לאחיי בני האדם כמיטב יכולתי.
‫"סאלה פרירמן עזבה את בריטניה ‫והשתקעה באמריקה.
‫"היא נישאה וילדה שני ילדים. ‫היא מתה ב-2005".
‫"לאחר שנפגשו שוב,
‫"סאלק וצ'יל פלינובר הקימו יחד ‫עסק מצליח באזור החוף הדרומי.
‫"סאלק מת ב-2014".
‫"בסך הכול, 732 ילדים ‫ניצולי שואה הובאו לווינדרמיר
‫"ולמקומות אחרים בבריטניה.
‫"בכל שנה הם ‫ובני משפחותיהם מתכנסים
‫"כדי לחגוג את הצלתם".
‫תרגום: ‫נעמי מאזוז
‫עריכה לשונית: ‫אפרת כהן
‫הפקת תרגום: ‫טרנס טייטלס בע"מ